En gang for ikke så længe siden -
- boede en dreng ved navn Nemo i en skyskraber.
Nemo var en rigtig drømmer.
- Sengetid, sovetryne. - Du ligner en prinsesse.
Kan jeg ikke komme med? I teatret er det hele opdigtet, ikke?
- Hvorfor må jeg ikke tage med? - Benjamin kan fortælle en historie.
Ja. Alle tiders!
Kan du fortælle en historie, Benjamin?
Jeg skal arbejde i køkkenet, før jeg kan hellige mig underholdning.
For sent. For sent i seng og for sent til operaen. Altid for sent.
Altid for sent. Sov nu, Nemo.
Jeg kommer tilbage og fortæller et spændende eventyr.
Er det om Zorro igen?
Om Zorros møde med Alice i Eventyrland.
- Og om rumraketter? - Hvorfor ikke.
Jeg kommer om lidt. Tvivl ikke på det.
Om lidt.
Jeg kommer tilbage.
Hurtigere, dreng.
Benjamin. Benjamin...
Mor! Far!
Novra, det er i farver!
- Hvor er jeg? Hvem er du? - Kommer ikke dig ved. Hvem er du?
- Du må ikke stille elevatoren her. - Åbner du?
Jeg ved ikke, om jeg burde. Okay.
- Hvad laver du? - Er du blind? Jeg graver.
Undskyld.
Varmt! Kom nu!
- Sluk det! Det brænder. - Hvor kommer de flammer fra?
- Det er sand-ild, dumrian. - Hvad er det?
Har du ikke set en ubåd før?
Se, Abe. Han kom med en elevator. Han slukkede ilden.
- Jeg hedder Nemo. Hvad hedder du? - Jeg hedder Cunegond.
Sæt mig ned. Luk mig ud!
Dumme abe!
Du er ikke min mor. Jeg ryger, hvis jeg vil.
Jeg skal stikke en banan op i næsen på dig!
Gå væk!
Sæt mig ned, din idiot!
Abe, hent mad! Vi har en gæst. Han er sulten.
- Er du ikke? - Det ved jeg ikke.
- Jeg hjælper dig med at rydde op. - Abe, maden!
Skynd dig!
“Nautilus. Logbogen.“
“Klokken tre om morgen passerede Nautilus krebsens vendekreds.“
“Vi udvandt natrium fra havet, “ -
- “og på den måde skabte vi elektricitet.“
“Gennem koøjet kiggede en gigantisk havedderkop direkte på mig.“
Cunegond? Abe? Hallo?
Gå ind og lav maden! Dumme abe.
Hvem er de?
Hallo?
Er de fra rummet, Cunegond?
- Hvad spiser du? - Gå væk!
- Abe, hvad er en havedderkop? - Aber ved intet om havedderkopper!
- Ved du det, Cunegond? - Stil ikke spørgsmål!
- Elektricitet, natriums vendekreds? - Sådan her skaber vi elektricitet.
Hvad er der, Abe? Er det fotoet?
Vis mig det! “Ombordstigning på Nautilus.“
Se, det er kaptajn Nemo. Der er noget på hans skulder.
Det der. Se, det er en lille abe.
Abe, du er vokset. Jeg vidste ikke, aber var så små.
En dag bliver jeg lige så stor.
Hvad var det?
- Se. - Må jeg se, Cunegond?
- Med den kan vi komme hjem. - Det er min tur. Sikket fint skib.
Hjælp! Cunegond, Abe!
De har fyrværkeri på skibet.
- Det synker. - Jeg håber, at kaptajnen redder det.
Jeg og kaptajn Nemo har samme navn. Sjovt, ikke?
- Jeg håber, de kan svømme. - Må jeg se.
Du er for ung til at se det her. Du kunne få mareridt.
Åh gud! Det er en pige.
Hun lever!
Frøken? Kommer du fra skibet, der brød i brand?
Cunegond, Abe!
Cunegond, vågn op! Jeg har fundet en pige, der er smuk!
Abe, vågn op! Jeg har fundet en smuk pige.
Hun er måske en havfrue.
Du er så smuk.
- Vi må tage hende til ubåden. - Før var der fred og ro her.
Vi kan ikke efterlade hende her. Så bliver hun forkølet.
- Jeg kan ikke mere. - Lad hende være.
- Cunegond, tror du, hun drømmer? - Her er der fine sager.
Abe! Hjælp mig.
Den er fin. Den passer.
Nu har jeg ventet længe på, at du vågner. Jeg må ud og lege lidt.
Jeg kommer snart tilbage.
Abe, jeg vil lede efter Cunegond. Tag dig af hende.
Fortæl mig, hvis hun vågner.
Cunegond? Cunegond?
Far? Far, er det dig?
Cunegond? Cunegond?
Hent kameraet, Pushkin. Og pas på det, som om det gjaldt dit liv.
Det gør det faktisk også.
- Se på teltet. - Er det ikke smukt?
Det tilhører nok en eventyrer. Jeg har set et i en eventyrbog.
- Tror du, at de kom i elevatoren? - Den er bare skrammel nu.
- Hvordan skal jeg komme hjem? - Den er kaput. Du er strandet her.
Hold op med at flæbe eller du får en røvfuld. Aben tager sig af dig.
Cunegond, jeg tager med!
- Kom nu, tøsedreng. - Må vi virkelig?
Nu ved jeg, hvordan en eventyrers telt ser ud i virkeligheden.
Kom nu, vi tager nogle ting med os.
Mor ville blive vred, hvis hun så, hvordan jeg ser ud.
- Sikkert. - Men...
Mor er måske død. Måske er hun ligeglad denne gang.
Far? Hvem er der?
Svar nu!
- Hvor er du fin. Skal vi ikke gå nu? - Vi har det da sjovt.
Cunegond, de kommer tilbage!
- Det er bare en masse ragelse. - Jeg vil se, om havfruen vågner.
Gå du bare.
Hvilket forbløffende land. Synes du ikke også, søster?
- Forbløffende, at du er forbløffet. - Du bliver aldrig imponeret.
Vi er nået til verdens ende. Ingen opdagelsesrejsende er nået hertil.
- Og så vendt tilbage. - Jeg ser kun sand.
- Og nogle vulgære grøntsager. - Føler du ikke ørknens lidenskab?
Vore venner vil blive imponerede over fotoene.
Ja, det bliver de sikkert. Døde øjeblikke fra fortiden.
Pokkers!
Vildmænd har været her og ødelagt statuen!
Led overalt! Find dem! Vandaler! Tåbe.
Sir? Undskyld, sir. Kan De fortælle, hvor Abens båd ligger?
- Ingen løg på min. - Kom nu, sir.
Jeg er vist faret vild.
Tyv, man tager ikke en gave, som prins Myshkin har givet til Dushka.
Jeg vil ikke spilde en kugle til på en så ynkelig skabning.
Abe, hvor er du?
Abe, hun ligger ikke i sengen. Tal ikke i gåder.
Sæt mig ned! Hvor fører du mig hen, Abe?
Sæt mig ned!
Bare rolig. Han gør dig intet. Jeg hedder Nemo.
Jeg fandt dig i havet. Jeg førte dig hertil.
- Godt, du er vågen. - Er vi abens fanger?
Nej, han er en ven. Han hedder Abe.
- Var det dig, der reddede mig? - Ja, du er ikke så tung.
Tak, master Nemo. Jeg er prinsesse Alice fra Yonderland.
Fra Yonderland? Jeg vidste, du var en prinsesse.
Han gav mig en smuk buket.
Han vil ikke gøre dig fortræd. Jeg kan styre ham, når han bliver vred.
Ikke nu igen. Han er kommet tilbage for at gøre mig færdig.
Rotters synder!
- Fortæl, hvem gav dig den skade? - Hvilken skade?
Takket være mig. Kronen på hovedet, men hjernen i foden.
Uden mig ville du have forladt verden før tiden.
- Hvorfor er du så sorgfuld? - Jeg tænkte på mine forældre.
- De er på havets bund. - Jeg savner min mor.
Og min far og Benjamin.
Tænk, hvis vi kunne tage hjem og finde alt som før.
Ja, det ville være rart.
Stakkels Abe.
Det her må jeg se. Se, der er han.
Jeg har set en kok, der er en abe, og en abe, der er kok.
Der er Cunegond og manden fra minen.
Hvordan mon han kom her.
Må jeg præsentere mig selv: Mister Rip.
Ven af alle store sjæle og forældreløse børn.
Græd ikke. Kære barn, her er alle ensomme -
- og langt hjemmefra. Vi må trøste hinanden og gøre vores bedste.
Hvordan kan I være ulykkelige, når fisken er vidunderlig god?
- Jeg kender dig. Du har mareridt. - Hvad ved du om det, snedige barn?
- Du sov i en togvogn. - Jeg kender også dig, Nemo.
Du boede i himlen, før du kom herned. Og De, skønne dame.
- Af fin familie, men faldet. - Jeg er prinsesse i Yonderland.
Her er titler ikke noget værd. Medmindre man kan spise dem.
- Kan man spise titler? - Har I aldrig hørt om sir Loin?
- En kongehamburger. - Fantastisk land.
Om dagen er det skumring, og om natten hører man stjerners brummen.
Underlige land ved verdens ende. Det er ikke på noget landkort.
Kun de, der er forvildede, kan finde herhen.
- Jeg vil høre stjernernes brummen. - Frygtløse barn.
Det vil du høre. Hav tålmodighed, så får du dem at høre.
- De er en videnskabsmand, mr Rip. - Har du set hele verden?
Ja, hele verden. Jeg har syndet, stjålet, plyndret -
- og så angret. Jeg har spist udsøgte retter.
Og det vil jeg sige jer: der er mere sandhed i en lammekølle -
- end i alle solene i hele universet.
Jeg husker den største skurk. Djævlens søn!
Kom nærmere. Han havde kun én arm, -
- men trods det kunne han...
Vågn op, fjols! Se den nye dag. Se på fuglene.
De bygger rede i dine ører, dovenlars.
Hvad er det?
Kom nu, fjols. Slap af.
- Har du noget at vise, dreng? - Jeg har fundet verdens ende.
Den har jeg ledt efter længe. Har du fundet helvedets port?
- Hvor? - Se.
Skærsilden.
- Er det en hemmelig tunnel? - Hvor vil du hen, dreng?
- Som alle andre: jeg vil hjem. - Og hvor er det så?
Det kan jeg ikke huske.
Lad mig hjælpe dig, Cunegond. Så kan vi løse gåderne sammen.
Nu graver vi.
En vej...
Alice, stå op! Mr Rip lavede et magisk trick.
- Stå nu op, Alice. - Jeg fatter ikke et ord.
Jeg drømte om en prins, der kom ridende på en hvid hest.
- Han frelste mig. - Du er her stadig. Op med dig!
Jeg tror, mr Rip er en troldmand.
- Lucifer var minearbejder. - Er der mænd dernede?
Mænd gik her en gang, men tunnellen er nok styrtet sammen.
Lucifer har altid våget over dem, der leder efter guld.
Indgangen! Vi nærmer os.
Jeg mærker duften.
Jeg føler mig lidt svimmel. Et mildt tilfælde af guldfeber.
Kom nu, så går vi i gang.
- Hvad laver De, mr Rip? - Goddag, Nemo.
Er du allerede oppe? Vær forsigtig.
- Vær hilset, Prinsesse. - Hvad laver De, mr Rip?
- Hej, Cunegond! - Tunnelen fører til jordens midte.
Der ligger djævlen i en grav af guld. Vi må undersøge den.
- Kom ned! - Alle tiders!
- Er det djævelen? - Det er et skrig fra vores verden.
- Det er bedst, jeg kigger. - Jo flere, desto sikrere, mr Rip.
- Du har ret, vise barn. - Kom, Alice.
Hallo!
Hold sammen. Det kom vist derfra.
Hvad har de stakkels mennesker gjort?
- De er onde, og nu straffes de. - Hold mund, Nemo!
De er faktisk mennesker, som mister livet.
Dræb dem alle!
De var menneskelige en gang i tiden, men ikke længere.
Ørknen er fuld af bedrag. Disse krigere døde for længe siden.
Døde de, og nu dør de igen?
- Smukke dame. Tilgiv mig. - Det gør ikke noget.
De lindrer mit beklemte hjerte. En mands gerninger er det vigtigste.
Jeg har næsten glemt mit navn. Jeg hedder Legende.
Vær sød at rejse Dem op.
Jeg er prinsesse Alice af Yonderland.
Hvilket udtryksfuldt navn.
Her ved mennesker ikke, hvordan man drømmer længere.
Hvis han skal forsvare os, har vi fjender, vi ikke kender til.
Prinsesse, det er nok sandt. Grufulde farer venter Dem.
Bare sig mit navn, så dukker jeg op.
Må jeg ride på Deres hest, mr Legend?
Lad os se, om du er gjort af en rytters og krigers stof.
Indtil solen går ned, mine venner. Rid, Black Cloud!
Prinsesse, hans tunge er lige så skarp som hans klinge.
Det var pænt af ham at tilbyde at forsvare os.
Det kommer han til.
Det adskiller sig fra det, jeg er vant til.
Jeg må indrømme, at jeg føler stor sorg.
Mine forældre er på havets bund, og jeg ser nok ikke mit land igen.
Kønne prinsesse, livet er smertefuldt, -
- men et flot ansigt er det bedste middel mod en piges melankoli.
Se.
Det her er en sten, der kan bruges til at fremstille flotte farver.
- Ja, ja! - Maler De?
En drømmemaler, en kunstner. Åh, prinsesse.
Hallo!
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg er faret vild.
Faret vild? Alle er faret vild i dette barbariske land.
Er De også langt hjemmefra? Man må vel forsøge at tilpasse sig.
Overhovedet ikke. Jeg agter at forblive mig selv.
Grevinde Dushka Alexandrovna. Enchantée.
Goddag.
Jeg er prinsesse Alice af Yonderland.
Kom De på det affældige skrog, der ligger på stranden, Prinsesse?
Nej, i et andet skib. Det forsvandt i stormen.
Boris, lad vores prinsesse komme til hægterne.
Køl Dem i det kolde vand.
Det er perfekt.
Pushkin?
Jeg er en retfærdig mand. Jeg kan lide at være retfærdig.
Hvorfor skal jeg skåne dit liv?
I dette land er man ikke slave. Jeg arbejder, De betaler.
- Ingen penge, jeg tager halskæde. - Jeg er flygtet fra bolsjevikkerne.
Og nu det her. Jeg slår dig ihjel for smykket, -
- og fordi du er en revolutionær! Pushkin!
Barnet reddede dit liv. Folk som os, Prinsesse, -
- lever et beskyttet og kedeligt liv. Lidt ubehag kan være fornøjende.
Men at dele ubåd med den slags folk er måske lidt overdrevet.
De har været meget søde. Jeg vil altid være taknemmelig.
- Hvorfor kom De hertil? - Min bror er en eventyrer.
Jeg vil altid følge ham. En dag vil han forbavse mig.
- Hvad vil han finde? - Svaret på livets gåde.
Men ellers kan andre gåder også gøre det.
Black Cloud er utrolig. Vi red over hele ørknen.
- Var du ikke bange? - Nemo er modig.
- En dag vil jeg blive en hævner. - Vil De ride med mig, prinsesse?
- Gerne. - Alice, hvor er mr Rip?
- Er det ikke for mørkt? - Månen er alt, hvad vi behøver.
- Jeg vil ikke blive alene tilbage. - Nok nu. Vi er straks tilbage.
- Uartige unge. - Alice, jeg fandt dig i havet!
Hjem!
- Det er bare en spøg. - Men kom op alligevel.
- Det er en smuk model, mr Rip. - Originalen var smukkere.
Fortæl mig, synes du, det her ligner originalen?
Det ser ikke ud som ørkenen, men hvor jeg boede før.
- Har De været der, mr Rip? - Jeg så det i dine tanker.
- Så byggede jeg det. - Hvorfor lavede du det så stort?
- I dit hoved er det stort. - Jeg vil gerne være stor.
- Kan du gøre mig stor, mr Rip? - Hvordan skal det gå til?
- Jeg ved, du er troldmand. - Hvis du tror det, så...
- Det kan jeg måske. - Det tror jeg på.
- Kan jeg få dig til at flyve? - Det tror jeg.
Hop ned og flyv lidt rundt.
- Har du sat dig fast her? - Kan du virkelig det?
Tror du ikke på mine kræfter. Tror du på dem, så spring!
Prøv! Flyv! Tro!
Nemo, lad mig hjælpe dig. Hvordan går det?
Mr Rip, De klarede det. Jeg vidste det!
- Alt sidder forkert. - Du vænner dig til det.
- Hvad kommer Alice til at tænke? - Se himlen.
- Se det lys. - Det er et stjerneskud.
Det er det ikke.
- Hvad er det? - En død stjerne, der vender hjem.
- Jeg hører, hvordan den brummer. - Så er det måske et rumskib.
Rumskib?
Angrebet skulle komme fra himlen, siger profetierne.
- Det er min skæbne at forsvare os. - Hvorfor vil nogen angribe os?
Hvorfor? Det er en hemmelighed.
Snart vil jeg vide det.
Bare rolig.
Jeg vil beskytte Dem, prinsesse.
Sir, jeg troede, at De var min ven. Jeg stolede på Dem.
De er afskyelig!
Undskyld. Det er ensomt at være en legende.
Jeg har heller ikke noget hjem.
Okay! De skal se, -
- at jeg kun har brug for mit sværd.
Det er koldt.
Ingen vil tro på mig.
Åh.
Alice, jeg har set et rumskib, og en person kom ud af det.
- Kom og se. - Jeg ved ikke, hvem du er.
- Det er mig, Nemo. Tror du mig ikke? - Nej.
- Jeg sværger. Jeg ville være stor. - Hvordan skal jeg kunne tro dig?
- Hvordan er det gået så hurtigt? - Mr Rip. Jeg sagde det jo.
- Han er troldmand. Han gjorde det. - Du ligner ham.
Du har hans hår og hans øjne.
Jeg ville ikke skubbe dig, men du var uartig.
- Det føles som længe siden. - Gjorde du det her for min skyld?
Alice...
Jeg elsker dig meget højt.
Abe?
Det er mig, Nemo.
Hvad er der, Abe?
Grave?
Cunegond.
Du er træt?
Abe, hvad ..? Cunegond sover ikke.
Du mener, at han ikke kom tilbage. Kom, Alice.
- Cunegond, hvordan går det? - Cunegond?
- Hvem er du? - Det er mig, Nemo. Jeg er stor.
- Nemo - stor? Abestreger. - Mr Rip...
Der er tunnelen. Det er måske hjemvejen.
- Hvor er Alice? - Denne vej.
Vi kommer, Alice!
Rør det ikke!
Forsvind så! Det er mit!
Hvorfor spørger du ikke ham?
Hvordan kommer vi ud herfra? Jeg stillede bare et spørgsmål.
Slap af.
- Kan du vise os vejen hjem? - Jeg kan ikke se noget.
- Hvor skal I hen med mit guld? - Han kender ikke vejen ud.
- Blev du levende begravet? - Ja, begravet meget længe.
Er vi i Nautilus? Er kaptajn Nemo vendt tilbage?
- Jeg er Nemo. Men ikke kaptajn. - Hvem er de andre?
Jeg kan ikke se jer. Jeg er blind.
- Hvad skete der med dine mænd? - Jeg ville se dagen.
- Lyset. Og nyde mit guld. - Hvordan overlevede du?
De ville have guldet selv.
Vi sloges. Jeg dræbte.
- Jeg var nødt til at spise. - Spiste du menneskekød?
- Du spiste dem alle? - Jeg ville holde mig i live.
- Jeg ville holde mig stærk. - Menneskekød.
- Så alle er døde? - Vil du dø? Dø!
- Dø! - Han kan ikke forblive sådan her.
- Mr Rip, giv ham synet tilbage. - Det er sværere end at flyve.
- Mr Rip, hjælp ham. - Der er ingen mirakler for dig.
Jorden er vred over dine gerninger. Den vræler og ryster.
- Gå med dig! - Gør, som han siger!
Guldgraver, den her kan hjælpe dig gennem jordoverfladens faldgruber.
Du, der allerede har erobret Jordens dyb.
Et rumskib vil måske imponere min søster.
Pushkin, kameraet. Lad os gå nærmere.
Kom! Skal jeg dræbe dig?
Hvad laver De midt i billedet?
Objektet er et djævelsk tegn på moralsk forfald.
Hvordan kan dyret bære over med Dem? Hold op med at svinge sablen.
Hold mund, din idiot! Ved du ikke, hvem du taler til?
Jeg glemmer Deres uforskammethed. Jeg vil ikke hugge hovedet af Dem.
Tag alt med tilbage til oasen.
Black Cloud?
Du skal betale for det her.
Kom, Alice. Hop i! Det er ikke koldt.
Se, hvad jeg fandt!
Hund!
Slut fred med din skaber!
- Havet skal farves rødt af blod. - Hør på mig! De forstår ikke.
- Jeg ved tilstrækkeligt. - Hold nu op!
Jeg skærer halsen over på dig!
- Hold op! - Alice, han slipper væk.
- Nej, hold op. - Fjenden er overalt.
Han forvandledes til et jern-uhyre. Nu er han blevet en mand.
Det er bare en rumraket, og jeg er bare Nemo.
Nemo?
- Den unge Nemo? - Ja.
Der er ikke tid til lykke. Det onde er kommet hertil.
- Vi må slås. - Jeg er ikke bange.
- Det ved du godt. - Vis, hvor modig du er.
Mit tøj?
- Hvad er det her? - Mr Rip laver ting af mine tanker.
- Har du det her i hovedet? - Jeg boede der med mine forældre.
- Grimt. Jeg ville ikke kunne bo der. - Er vi sammen, er det ligemeget.
- Yonderland er et smukt sted. - Nej, det er ikke så slemt!
Når man ser det midt i en grim by, opdager man ikke, det er grimt.
- Du har ingen hast, bemærker jeg. - Kom.
Sagde jeg ikke, hvor smuk den er? Eller er den også grim?
Er det jernmonstret? Det virker da fredeligt.
Spøg, mens der er tid. Jeg vil beskytte jer.
Bliv her, indtil jeg har hentet min hest.
Det der må være piloten.
- Det ligner grev Danilov. - Kender De ham?
De kender mange mænd, og alle betyder mere for Dem end jeg.
Jeg mødte grev Danilov ved et tilfælde.
- Foretrækker De drengen? - Nemo er ikke længere en dreng.
- De har intet med mit valg at gøre. - Jeg håber, han kan beskytte Dem.
Jeg fralægger mig ansvaret for Dem.
Alice, se på raketten. Vil du ikke gerne gå derind?
Vi burde tage til Yonderland. Det her sted er oprørende.
- Okay, lad os gå lidt tættere på. - Kom.
- Kom, vi går ind. - Mr Legend siger, at den er ond.
Jeg ved det ikke. Hvor ofte får man chancen for at gå ind i et rumskib?
Jeg er Boris Alexandrovitch. Grev Danilov.
Du er en ukendt skabning. Din planet er den tørre planet.
Ukendt skabning? Jeg er grev Danilov.
Er Danilov herskeren over den tørre planet?
Den tid er forbi.
Er De bange?
- Hvorfor kom De hertil? - Jeg vil se folk fra andre planeter.
Min form er Rals-Akrai. Min planet er Ziggoura.
Min sol er Knesis.
Interessant.
- Hvorfor er De i landet i ørkenen? - Guld.
De leder også efter det vulgære metal.
Guld er nødvendigt for mit rumfartøj.
Med metallet skaber vi lyd, der får stalaktitterne til at vibrere.
Vibrationerne skaber vores energi.
Det er på den måde, vi rejser i rummet.
Cunegond kan skabe elektricitet. Han behøver ikke guld.
- Har I ikke guld på Ziggoura? - Nej, det findes kun på få planeter.
For 10.000 år siden kom vi til Jorden -
- og gav menneskene guldfeber, for at de skulle lede -
- og grave det frem fra jorden. Vi kommer, når vi har brug for mere.
Det her forklarer forbandelsen guldfeber.
Jeg elsker duften af en storm og den brændende himmel.
Han er smuk. Hvilken holdning.
- Hvor blev det her taget? - Der er han.
Ikke her. Der er underlige genstande bag ham.
Du havde ret. Han er meget elegant.
- Undskyld, jeg forstyrrer. - De kan vel blive og hvile Dem lidt.
- Jeg er faktisk udmattet. - Er De kommet til skade i panden?
- Det er ikke noget. - Nej, det er ubetydeligt.
Det er faktisk et dybt sår.
Tak for Deres venlighed, men jeg er meget fortvivlet.
- Og jeg keder mig. - Hvorfor kæmper man for folk?
Jeg har også elsket mænd. De har også skuffet mig.
Jeg burde måske præsentere mig selv.
Måske ikke.
Forstår De kærlighed?
- Er De en robot, Rals-Akrai? - Jeg er Rals-Akrai.
Vi er herskere på Ziggoura. Vi er kloge og dristige.
Jeg vil se Ziggoura.
- Når guldet forvandles, rejser jeg. - Jeg tager tilbage.
Vent på mig. Jeg skal hente min søster.
Jeg kommer tilbage med Dushka.
- Hvad vil I med Rals-Akrai? - Undskyld.
- Vi er faret vild. Vi vil hjem. - Til Yonderland.
Kan De sætte os af undervejs?
Det tager nok ikke så lang tid i Deres fine rumfartøj.
- Jeg kender ikke planeten. - Mr Rip ved alt.
Kom.
Jeg rejser i dag, inden solen går ned for sidste gang.
- Kom, hvis I vil. - Vi kommer. Vi tager et kort med.
Du skal være en ond abe. Sådan, ja.
Godt!
Hej, mr Rip.
- Hvorfor er Abe på bygningen? - Det ville jeg spørge dig om.
Han prøver at fange et rumskib.
- Fortæl os, hvor det ligger. - Det landede derovre.
Ikke rumskibet! Yonderland! Ligger det langt herfra?
Ikke længere end foråret eller solnedgangen...
- Eller din næsetip. - Skal De altid tale i gåder?
Hold hovedet op, Abe. Stolthed!
Grev Danilov er opdagelsesrejsende. Han har flere hundrede kort.
Kom!
Aben fanger et rumskib. Jeg kan lide det.
Vent!
Lyset ville alligevel forsvinde.
- Det er min halskæde. - Gå væk, fede!
Har du glemt det? Det tilhører Dushka. Forstår du ikke?
Det sidste af min vodka.
Du har ret. Drik. Diamanter og vodka til djævlen.
I aften er vi blandt stjernerne.
I morgen er du fri, Pushkin.
Dushka, min elskede. Det lede svin!
- Hvad laver han her? - Som du ser: han danser tango.
- Og ret godt. - Vi skal til en anden planet.
- I et rumskib. - Du og dine romantiske drømme.
Denne gang er det sandt! Det lover jeg.
Hvis du ikke går herfra, så dræber jeg dig.
Jeg giver dig stjernerne, men du vælger noget fra rendestenen.
Lad skæbnen afgøre det.
Hvem er du? Du har en masse hår.
- Frist ikke skæbnen. - Jeg tilhører stjernerne.
- Jeg er udødelig. - Nej.
- Jeg er fri! - Hvem skød?
Løb for livet!
Min bror! Tilgiv mig, Boris.
- Tilgiv mig. - Han ville fraternisere med fjenden.
Øjeblikket er her.
Du tager fejl. Rals-Akrai dræbte ham ikke.
Vent!
- Nemo! - Vent!
Alice! Jeg må advare Rals-Akrai.
Vent her, så tager vi til Yonderland sammen.
- Lover du det? - Ja.
Nemo! Jeg elsker dig.
Kom, Abe. Jeg behøver din hjælp.
- Dø, du onde! - Rals-Akrai, bag dig.
Tag ham, Abe! Tag ham!
- Han har fundet fred. - Hvor sødt at sige det.
Men han ligner et af sine fotos.
Et dødt øjeblik, som er fanget i fortiden.
Han søgte efter sandhed, men fandt en våd grav i ørkenen.
Abe?
Krigsmanden er væk.
Men Abe...
Det her dyr var ædelt.
Døden burde ikke have hentet ham.
Hvorfor er der så meget ondt på denne planet?
Jeg ved ikke, men jeg ville ønske, at det endte.
- Tager du afsted nu? - Der er ingen plads for liv her.
Min planet er langt væk, men dér er der fred.
- Vil du tage med mig, mit barn? - Jeg skal bare hente Alice.
Det tager ikke lang tid.
- Hvor vil De hen? Vi skulle vente. - Tag tilbage, kære Alice.
Jeg vil gå en tur alene i denne fortryllende ørken.
Dushka? Dushka Alexandrovna?
Dushka.
Black Cloud! Black Cloud!
Black Cloud!
Nemo!
Nemo, hvorfor ventede du ikke?
Guldgrube!
Hvor er den? Jeg vil dø i den!
- Hvor er minen? - Guldgraveren vil hjem.
Kom nærmere, guldgraver. Du har et hjerte af guld.
Kom. Bliv her.
Jeg kan ikke altid hjælpe dig.
De gav os guldfeber og overlod os til vores skæbne.
Sandelig! Det her er en forvirrende planet!
Og livet på den er fyldt med smerte.
Alligevel er jeg glad for, at jeg kom her.
Glad for, at jeg kom her.
Det er ild. Se her.
Grünwald. I er her alle sammen.
- Du er gudskelov uskadt. - Vi tabte og fandt dig.
- Stjernerne fortalte om ulykken. - Manden i månen viste vej.
Vi må af sted. Dit folk har brug for dig.
- Men mine venner? Nemo? - Kom! Dette land er færdigt.
Nemo! Nemo!
Se lige. Hvad er det?
Vent på os!
Hop op!
Alice?
Alice, Alice...
Alice, jeg er her!
- Se! - Vent, kom tilbage!
- Vent! - Farvel!
Vent!
Du lever... du lever!
Det nytter ikke, Abe.
Kortet over Yonderland. Det var her!
Abe, hvordan skal vi komme derhen?
Alt fungerer!
Abe, vi skal til Yonderland og finde Alice.
Er du klar til godnathistorien? Zorro, rumskib, kaptajn Nemo...
Alice og en masse andet.
Nemo? Men dog...
Tekster: Michael Asmussen www.sdimediagroup.com